Överste Sykes? Er advokat är här, sir.
–God morgon, överste. –Vad har du i dag, Bill?
Goda nyheter. Domaren har gått med på–
–att era män avskedas, men slipper fängelsestraff.
–Får de pengarna de har rätt till? –Vartenda öre.
Han går också med på att sänka ert straff till tio år på öppen anstalt.
I stället för 25 år på ett militär– fängelse som åklagaren vill ha.
Allt hänger förstås på om jag erkänner mig skyldig?
Ge mig ert samtycke.
Om inte alla vore så blödiga, skulle jag få medalj i stället.
Det är inte upp till mig, sir.
Får jag ert samtycke?
Stod mina mäns framtid inte på spel–
–skulle jag kämpa in i det sista.
Säg att jag går med på det.
Det var ett klokt beslut, sir. – Sergeant!
Gör er i ordning. Vi åker om en halv timme.
Det är en skamfläck för rätten och marinkåren–
–att denna krigsförbrytare kan köpa sig fri från konsekvenserna.
Överste John Sykes och de tre män som lydde under honom–
–ödelade en hel by.
Fyra av våra piloter torterades av narkotikasmugglare i den byn.
–Ordning! –Och de oskyldiga byborna...
–...lät det ske. –Sätt er ner, överste Sykes!
De var våra män, för helvete!
Våra söner och bröder torterades till oigenkännlighet! Kalla det hämnd, ni!
–Jag kallar det rättvisa. –Ordning, sa jag!
–Åklagaren kan fortsätta. –Tack, Ers Nåd.
Vi yrkar på att männen som lydde under överste Sykes–
–löjtnant Jacob Garner och löjtnant Allen Ferris–
–tillsammans med korpral Vincent Dalton–
–enskilt ställs inför rätta för sin medverkan i detta skändliga illdåd.
Lämna mina män utanför det här. De lydde order.
Överste Sykes! Avbryter ni en gång till, flyttas ni till fånglägret.
Tack för era rekommendationer.
Efter moget övervägande, har krigsrätten beslutat–
–att överste Sykes erkännande står fast.
Dessutom har rätten beslutat att de män som lydde under överste Sykes–
–utan vidare skall hemförlovas–
–och deras ersättning och alla privilegier ska dras tillbaka.
–Så löd inte avtalet. –Det här hjälper inte.
Ordning i rätten!
Ordning!
Överste Sykes, ni vanärar er unifrom.
Ni har oåterkalleligen vanärat marinkårens ära och rykte.
Krigsrätten har beslutat–
–att ni ska återsändas till militärfängelset i Fort Leavenworth–
–där ni kommer att avtjäna ett livstidsstraff.
Rätten är adjournerad.
Sätt handfängsel på översten.
Tack och lov för marinkårssoldaterna.
Sista utrop för flight 777...
Ursäkta mig.
Tack.
God morgon.
–Nu sitter i business class i dag. –Tack.
Tack själv.
Aktien är kass, Sammy. Inte för mindre än 11,2. Fixa det bara.
Välkommen ombord. Ni måste stänga av er mobil.
–Var sitter jag? –17 B. Där borta.
Nej, jag ska flyga i första klass.
–Vi har ingen första klass–avdelning. –Då tar jag business class.
–Vi ska se vad vi kan ordna. –Det har skett ett misstag.
Vi ska se vad vi kan göra när vi lyft. Vänligen sätt er på er plats.
–Och stäng av er mobil. –Skulle inte tro det.
Idiot.
–Förlåt, Gwen. –Trevligt att du kunde komma, Kelly.
Du missade en hedersknyffel.
–Vilken avdelning? –Din.
–Ska vi byta? –Knappast.
Jag bytte med dig när du fick kräket från L.A.
Jo, han var ju trevlig... Okej, men sen är vi kvitt.
Kanon.
Välkommen ombord.
–Välkommen. Var sitter ni? –I business class.
Det är min avdelning. När vi lyft, ser jag efter om ni vill ha något.
Mina damer...
–Jag trodde vi skulle byta. –Vi är väl fortfarande inte kvitt...
Jag ska lägga undan mitt bagage.
Välkomna ombord. Ni ska sitta på plats 19 A och B.
Det ska gå snabbt. Vänta lite, Sammy.
Sockerpullan, vodka och tonic. Fort.
Vi börjar servera drycker, så fort vi lyft, sir.
Flyg aldrig med dem här, servicen är kass.
Du kommer att älska affären.
FBI: s ställföreträdande direktör kommer inte trots allt, general.
–Vad har han för ursäkt? –Han ska träffa Texas guvernör.
Är det viktigare att frotera sig med oljekungarna–
–än att delta i ett möte om terrorismen?
–Det verkar så. –Gud hjälpe oss mot byråkrater.
Ni måste stänga av er bandspelare.
Vad gör du på nyår?
–Hälsar på mina morföräldrar. –Du är en riktig festprisse!
Ska du fira nyår med snyggingen i business class?
Träffade du inte din förra så?
Jo, jag är ute efter ex–man nummer fyra.
God morgon. Ni ska sitta på 4 J och 4 K, vilket är där framme.
–Den här vägen. –Jag hörde. –Tack, fröken.
Dags att låsa dörren.
–Har ni plats till en till? –Visst. Har ni biljett?
–20 B, det är i bakre delen. –Tack.
–Hej, killar. –Jag trodde inte du skulle hinna hit.
Det var länge sen jag sov över i Washington. Trafiken är vanvettig.
Bara Atlanta är värre.
–Vill ni ha lite kaffe, eller nåt? –Det går bra ändå.
Som ni vill. Säg till om ni ändrar er.
Är hon inte läcker?
Lugn, Pete. Det luktar sexuella trakasserier lång väg.
Flight 777. Vi inväntar klartecken.
Flight 777, ni ska lyfta från startbana 26B.
Vinden är sydsydvästlig, cirka 4 m/s.
Väderförhållandena är goda.
Tack för er gästfrihet. Vi hörs igen.
Då är det dags att lyfta, Pete.
God morgon och välkomna ombord på flight 777 till Los Angeles.
Vi ska nu gå igenom säkerhetsföreskrifterna.
Jag måste be er räta upp sätet.
Skulle ni vilja stoppa undan den där väskan? Tack.
Nej, för helvete, Sammy! 11,2! Två ettor! Försöker du ruinera mig?
–Ni måste stänga av telefonen, sir. –Över mina döda kropp, stumpan.
Vi lyfter inte, förrän ni stängt av den.
Var nu snäll och gå och hämta min vodka tonic. Tack ska du ha.
–Ge mig telefonen! –När kapten tillåter det.
Jag behöver telefonen!
–Vill ni tvingas att lämna planet? –Nej.
Sätt då på er säkerhetsbältet och res sätet upp, så lyfter vi snart.
Kabinpersonalen ombeds inta sina platser.
Ursäkta. Får jag sitta bredvid er när vi lyfter?
Gärna det.
Tack.
–Jag heter John. –Gwen.
–Hur lång tid tar det? –Fem och en halv timme.
Men vädret är bra och piloten brukar landa före utsatt tid.
Inte för långt före, hoppas jag. Vad ska jag då nyttja tiden till?
Säkerhetsbältet.
När får jag min drink, raring?
–Varsågod. –Tack.
Hej, sötnos.
När vi landar, beger vi oss direkt till regeringsbyggnaden.
Efter en så lång flygtur? Jag måste förbereda mig lite.
Vi har inget val.
Är det ingen som oroar sig för terrorismen?
Jag har skrivit en rapport, så att ni är à jour.
–Champagne? –Gärna.
–Varsågod. –Tack.
Intressant. Vad är det?
Det är en hund.
Det ska föreställa det. Min dotter har gjort den.
–Så sött. Hur gammal är hon? –Åtta.
–Ni måste stå varandra nära. –Ja, mycket.
Hennes mor dog för två år sen, så nu är det bara vi två.
–Jag beklagar. –Jag med.
–Var är din dotter nu? –Hos sina farföräldrar.
–Du saknar henne säkert. –O, ja.
Men att gå runt med den här hjälper.
Jag kommer tillbaka.
Varsågod.
–Vad är det här? –Ni beställde gin och tonic.
Vodka och tonic, sa jag. Ta bort den!
–Pappret är slut. –Tack för upplysningen.
Är du finansman?
–Då skämmer du väl bort din dotter? –Vad har man annars fäder till?
–Vad är det? –Killen som går upp för trappan.
–Vad? –Följ med mig.
Vad såg du?
Ursäkta!
–Vad kan vi stå till tjänst med? –Det har hänt nåt.
–Vad då? –Få dem att öppna dörren.
–Det kan jag inte. –Gör som han säger!
Kapten? Det är Gwen. Jag behöver en av er här ute.
–Vad är det, Gwen? –Öppna inte dörren!
Davis.
Upp med händerna. – Ge min partner nycklarna till lastrummet.
–Vad? –Jag frågar inte två gånger.
Överste.
Försöker du nåt, bryter jag nacken av dig.
Var försiktig. Kulorna kan genomborra skrovet.
Det är dumdum–kulor. Bra för planet, dåligt för er.
Ta ner oss till 10 000 fot, så behöver du inte oroa dig.
Jag ska skicka tvätträkningen till den korkade idoten.
Stanna där och håll tyst!
–Hör alla mig? –Ja.
Bra, då sätter vi i gång.
Stanna där.
Huvudena neråt och titta framåt!
–Vad i helvete...? –Vad händer?
Herregud...
Ner med er! Nu!
Vad glor du på?
Håll käften! Tyst! Ta ett djupt andetag.
Tack.
Gör ni motstånd, skjuter vi er.
Ni ska ner till lastrummet. Sam– arbetar ni, kommer ingen till skada.
–Rör på er. –Upp med er!
Fortsätt längre bak, är ni snälla.
Hur är det? – Var inte rädda. Det ordnar sig.
Det ordnar sig.
Vi måste göra något, sir.
–Sykes. –General Prescott. Semper fi.
Herregud, vad ska jag göra?
Okej, tänk nu.
–Svart katt, musen är i fällan. –Uppfattat.
–Se efter om vi missat nån. –Uppfattat. Klart slut.
Jag gör det.
Snälla, skjut inte!
Jag kommer med en till.
–Kom nu. –Var försiktig.
Rör på dig.
Var försiktig med vapnet.
Rakt fram.
Ta det lugnt!
–Titta, vad jag hittade. –En till.
–Ner med dig. –Nej, jag har klaustrofobi.
Vänta! Jag har pengar!
Vilken lipsill.
–Är allt bra? –Ja. – Ursäkta mig!
Ja!
Tack, mr Morton.
–Larmcentralen. –Det här kommer att låta konstigt.
Var snäll och tala högre.
Det kan jag inte. Ni måste koppla mig till flygledartornet i Dulles.
Hallå? Hallå?
Batteriet är dött. Fan!
–Vi kontrollerar hela flygplanet. –Vi följer tidsplanen.
Göm liket och avvakta. Klart slut.
Du ser bra ut, general.
Hur känns det att du fick din post delvis på grund av mig?
Din arroganta jävel, det hade inget med dig att göra.
Jag har läst på, general.
Jag vet allt om skumraskaffärerna som gav dig din nya post–
–i utbyte mot mitt huvud.
Hur kan du veta det?
Innan detta är över, lär du märka att jag vet mycket som jag inte borde.
Det spelar ingen roll att du vet. Jag hade ändå gjort det.
Du var en galen hund som måste avlivas.
Hund? Jag var en marinkårssoldat och jag gjorde min plikt.
Jag hade heder, tills du tog den i från mig.
Men i dag... I dag ska jag ta tillbaka den.
Har du kapat ett plan för att få tillbaka din heder?
Det kan verka förvirrande, men till slut kommer du att förstå.
Du är galen, Sykes. Du massakrerade byn–
–du dödade tre män i en bil. Du är inte en soldat, du är en förrädare.
Vi får väl se vem som är soldat och vem som är förrädare?
Vi flyttar stewarden till planets bakre del.
Förresten, finns det inte en flygvärdinna till?
–Jo, den söta blondinen. –Hon är med de andra.
–Är du säker? –Lita på mig.
Fan.
Har nån en mobiltelefon?
Har ingen en mobiltelefon!?
Ja, ja... "Stäng av mobilen medan vi flyger."
Den är kass!
Det kommer inte att fungera.
Flygelektroniken skapar för mycket störningar.
Helvete! Vi kommer att dö! De tänker döda oss!
Lugna er. Det vet vi inte.
Om vi gör som de säger, har vi stora chanser att överleva.
Sa dem det på skolan för flygande servitriser?
Lyssna på mig. Om du inte kan vara lugn, så håll iallafall truten!
Varje dag lider amerikaner över hela världen på grund av såna som du.
Maktgalna smygquislingar.
Ni daltar med fienden när ni ska vara starka.
Du vet inget om diplomati, Sykes. Det är ett helt annat spel.
Det är där vi är olika, general. Jag ser det inte som ett spel.
En gång i tiden var terrorister rädda för att angripa USA.
–Men nu skrattar de åt oss. –Vad är du, om inte terrorist?
–En patriot. –Bespara mig ditt tal.
Ska du döda mig, så gör det.
Vem har sagt att jag ska döda dig?
Mr Garner och mr Ferris, ta upp flygvärdinnan till cockpit.
Mr Dalton till business class. – Trevlig resa. Jag kommer tillbaka.
Oroa er inte...
Det är ingen fara.
Ta det lugnt, jag ska bara låna henne ett ögonblick.
–Vad gör du? –Ta upp henne. Jag stannar här.
–Sätt fart. –Ta det lugnt.
Jag vill tala med flygledaren i Dulles.
Ted? Flight 777 vill tala med dig.
Med mig?
–Dulles flygledartorn. –Vem är du?
Ted Bigelow, flygledare. Vem talar jag med?
Det är oviktigt.
Flight 777 har kapats, så jag föreslår att du lyssnar noga.
Uppge namn och anställningsnummer.
Gwen Richards, nummer 2109–C.
Ms Richards har varit ytterst samarbetsvillig–
–så er krishanteringsutbildning har uppenbarligen lönat sig.
Ni hörde precis när ms Richards blev skjuten.
Inte livshotande, men om hon inte får vård–
–inom tre timmar, förblöder hon.
Så nu när jag har er uppmärksamhet...
Överför hundra miljoner dollar till Grand Cayman Merchant Bank.
Kontonummer 8654–197.
Vi har inte tillgång till så mycket pengar.
Det angår inte mig.
Är pengarna inte överförda när vi landar–
–dödar jag alla passagerare. Klart slut, flight 777.
Vänta...
Ett flygplan har kapats. Media får inte veta nåt. Underrätta FBI.
Skaffa en passagerarlista. Jag vill veta vilka som är med på planet.
För ner ms Richards till lastrummet, mr Garner.
Se till att de vidhåller radiotystnaden, mr Davis.
Vi har hittat ett prominent namn på passagerarlistan.
Alvin Prescott. Det låter bekant.
Han är ordförande för senatens underättelsekommitté.
Det måste vara det. Nåt nytt från FBI?
Vi tar över i stället. Victor Quinn från NSA.
–Bigelow? –Ja.
Vi tar över från och med nu. Ni måste följa våra order.
Hur visste ni att planet kapats?
Tror du att vi låter general Prescott flyga reguljärt–
–utan att vi avlyssnar planet. Flera dumma frågor?
Inte? Bra. Då sätter vi i gång.
–Han krävde lösen... –På hundra miljoner dollar.
Det är inte huvudsyftet.
–Hur vet ni det? –Hemligt.
Hemligt? Galningen sköt en flygvärdinna medan vi hörde på.
Vi har tagit över. Skicka in vargarna.
Vi vet inte hur många kaparna är eller hur väl beväpnade de är.
Kanske fanns de bland passagerarna. Det är omöjligt, men genomförbart.
De flyger på en höjd av 25 000 fot. Hur tar vi oss dit?
Pentagon har byggt om ett SR71 lämpligt till en attackstyrka.
–Vi dockar planen där uppe. –Det låter svårt.
Jag känner piloten, han är duktig.
Han han ta oss upp dit, utan att de märker det.
–Var går vi ombord? –Via reservlastrummet.
När vi inaktiverar den yttre dörren, går larmet och de upptäcker oss.
–Jag hittar på nåt. –Det tror jag säkert.
Vi tar oss i genom flygplanet. Cujo och Banzai tar styrbord sida.
Jag och Deadman tar babord sida.
Vi sprutar in snabbverkande gas som får dem att somna.
Vi använder mask.
När piloten är medvetslös, får Deadman landa planet.
Brevkurserna kom visst till nytta.
–Ska vi tillfångata dem? –Vi har fått fria händer.
Är de beväpnade, skjuter vi dem.
302, taxa till startbana 36 och invänta vidare besked.
Stig till 11 000 fot. Ni når 20 000 fot elva minuter efter start.
Frekvens: 12,430. Grupp: 0253.
Uppfattat, 0253.
–Begär starttillstånd. –Ni har starttillstånd.
–Fortsätt till 1,1. Kurs 249. –Uppfattat, 249.
Koppla av och njut, mina herrar.
Ja? Uppfattat.
Jag skulle vilja fråga, men du skulle väl bara säga att det är hemligt.
Du tycker att jag är en iskall jävel, eller hur?
Jag avstår från att svara på det.
Jag är en iskall jävel. Jag skickar folk rakt in i döden hela tiden.
Men jag njuter inte, det är mitt jobb.
–Varför berättar du det? –Nu ska du göra din del.
En insatsstyrka som ska angripa planet lyfte för fem minuter sen.
–Det är inte klokt! –Och därför lär det lyckas.
Om fem minuter ska du tala om för kaparna att du har pengarna.
–Vad fyller det för syfte? –Du ska distrahera dem.
Under tiden vill jag se bandupp– tagningarna från flygterminalen.
Kan du ordna det?
–Jag är på väg. –Bra.
Freedom 2, vi har radarkontakt. Vi närmar oss. Kurs 249.
Vi är framme om tre minuter. Vi smyger oss på dem.
Uppfattat. – Okej, det är tre minuter kvar.
Visst är det ironiskt? Att kapas på väg till ett anti–terroristmöte.
Jag vet inte vad du pratar om.
Du ljuger automatiskt nu för tiden, eller hur?
Vet du ens när du talar sanning?
Det är det här vi gör. Du har själv gjort det, Sykes.
Du har helt rätt. Vi begår mened och svär inför senaten–
–att vi aldrig blundat för vissa knarklangare–
–för att driva ut kommunister.
Vi ljuger för folket och säger att vi ser till deras bästa.
Och vi utsätter våra söner och bröder för biologiska vapen–
–som vi vet kommer att skänka dem vanskapta barn.
Det finns det inga bevis för.
Vi ljuger för oss själva, för att vi varje morgon ska kunna gå upp–
–och övertyga oss om att vi är annorlunda än våra fiender.
Vi är annorlunda! Vi står för ett högre ideal!
Nu gör du det igen.
Flygledartornet vill prata med dig.
Jag undrade hur lång tid det skulle ta.
Sitt kvar, general, festen har precis börjat.
–Ja? –Det är Bigelow.
Jag tänkte att du ville veta att vi fått tillgång till hela summan.
Jag är imponerad.
Målet i sikte. Justerar höjd och hastighet.
–Var redo för ombordstigning. –Vi är redo.
–Har pengarna överförts? –Nej, vi jobbar på det.
Jobba snabbare, mr Bigelow. Tiden går.
Vi är på plats. Hissa upp dockningstuben.
Uppfattat.
Tio sekunder kvar.
Förbered för dockning.
Uppfattat.
Vi behöver mer tid.
Pengarna kommer från tre källor, det komplicerar processen.
Jag är inte oresonlig, men mina krav kvarstår.
Finns pengarna inte på kontot när vi landar–
–dödar jag alla passagerare. Klart slut.
Dockningen lyckades. Utjämna trycket.
Trycket är utjämnat. – Då är det dags.
Så där.
Vi är ombord.
Uppfattat. Vi avlägsnar röret. Lycka till.
Strålande.
Du förtjänar en bonus, mr Bigelow. Männen är nu ombord.
–Vad gör vi nu? –Det värsta av allt. Vi väntar.
–Kontrollera radion. –Klart.
–Sömngasen? –Det är sovdags.
Bra. Deadman och jag rekognoscerar.
Banzai och Cujo, ni sputar in sömngasen.
På min signal. Nu fixar vi det här.
Släpp vapnet!
–Vem är du? –Flygvärdinna. Vilka är ni?
Vi är här för att hjälpa er.
–Är du oskadd? –Ja, jag är bara rädd.
–Planen har förändrats. –Upprepa.
Glöm sömngasen, vi angriper med granater och skjutvapen.
Gisslan, då?
Det är inget att göra åt. Möt oss vid trappan om 30 sekunder.
Uppfattat. Vi är på väg.
Stanna här.
Planets bakre del är tom, vårt mål finns i fören.
Ni tar business class. Vi går upp. Sätt fart, mina herrar.
Nu är det allvar, killar.
Cujo! Stick härifrån!
–Alla enheter? –Vi fick dem.
–Var snälla och undanröj liken. –Jag är på väg, sir.
–Vad fan var det? –Skottlossning, ljushuvud.
Jag vet, farfar. Varför blev det så tyst?
Du dolde larmsignalen för mig snabbt.
Men inte snabbt nog.
Undanröj liket, mr Davis.
–Ser du några misstänkta? –lnte ännu.
–Vad letar du efter? –Ett ansikte.
Känner du igen alla terrorister och flygplanskapare i världen?
Nej, bara dem som är på fri fot.
Det här är ganska enkelt, för jag letar efter ett visst ansikte.
Och där är det. John Sykes, överste i marinkåren.
Varför skulle han kapa en 747:a?
General Prescott dömde Sykes i krigsrätten.
Han lovades ett milt straff, om han erkände.
Men Prescott blåste honom.
Inte konstigt att Sykes vill se honom död.
Nej, men inte på grund av det du tror.
Quinn här. En stridsflygsdivision ska stå beredd och invänta mina order.
Jag förstår det.
Vi har ny information som minskar vårt teams chanser.
Hör vi inte av dem på utsatt tid–
–ska 747:an sprängas i luften.
Vad? Vet du hur många passagerare det finns ombord på planet?
Om vi inte kan återta planet, får Sykes inte slippa undan.
Du ska inte göra nåt. Jag ska se till att du blir gripen.
Lägg på luren, Bigelow.
Du skjuter inte mig.
Lägg på luren.
Det var bättre.
Herregud...
Tyst.
Vem är du?
Räddningsstyrkan. Vi skulle föreställa en räddningsstyrka.
Jag har kollat, de är döda.
Helvete!
Du förlorar mycket blod.
Västen stoppade de flesta. En av dem träffade.
Det ser illa ut.
–Det beror på hur man ser det. –Låt mig hjälpa dig.
Det är värre än jag trodde. Den sitter i muskeln.
–Är det därför det blöder så mycket? –Det är inte bra, okej?
Ändra kurs med 30 grader mot sydsydöst.
Bra. Kurs 619.
–Vart ska vi? –Flyg bara planet, kapten.
Nu kan vi fortsätta med våra verkliga förehavanden, mr Davis.
–När anses styrkan förlorad? –Det dröjer ett tag.
Håll ett vaksamt öga på honom, mr Davis.
–Hur många är dem jävlarna? –De var fem från början.
Jag fick en av dem.
Ta det inte personligt, men du verkar inte kunna döda en fluga.
Var är dem?
En är i cockpit. Var de andra är, vet jag inte.
–Gisslan? –De fördes ut ur kabinen.
De måsta ha fört dem till lastrummet.
Du, då?
Nån spillde på mig, och de kapade planet när jag tvättade av mig.
De missade mig.
–Tur för dig. –Vad gör du?
Sätt dig, annars blöder det mer.
Den risken får jag ta. Jag ska ta kontroll över planet.
Du är inte form att göra något.
Det är mitt jobb.
Vad är det?
Sömngas. Men den får vi ingen glädje av.
–Varför inte? –Kan du landa planet?
–Nej. –Då ska vi inte söva piloten.
Nån måste tvinga ner planet. Om jag kommer åt all elektronik–
–kan jag tömma bränsletanken, och då måste de landa.
På marken kan Delta Force ta över planet.
–Jag kan göra det. –Skulle inte tro det.
–Är jag bara en hjälplös tjej? –Just det.
Du kan inte, så vem ska annars göra det?
Kom.
Sätt på den här.
Hör du mig?
Ja, men en av kaparna sa att flygelektroniken skapar störningar.
Det är ingen fara, det här är den allra senaste tekniken.
I väg med dig. När du kommer fram, säger jag vad du ska göra.
Du ville ju vara en soldat. Gör det!
Jag borde sökt mig till kustbevakningen.
Jag är framme.
Underhållstavlan sitter på höger hand.
Vad gör jag nu?
Tre ledningar är kopplade till två regulatorer.
–Två ledningar. Var? –Tre ledningar! Lyssna på mig!
Skrik inte. Jag ser dem.
Dela på de röda och blåa ledningarna.
Sen då?
Sammankoppla den röda och den blå ledningen.
Sen då?
Ut därifrån.
–Vad fan är det? –Vi förlorar bränsle.
–Vad gjorde du!? –Jag har inte gjort nåt.
Nu när det är ordnat, ska vi kanske se till att komma i gång?
Tror du verkligen att de låter dig leva efter det här?
Jag ska se till att de jagar dig över hela jordklotet.
Det förutsätter att du lever när detta är över.
–Eller att nån lyssnar på dig. –Nu förstår jag inte.
Det är en fin attachéväska ni har. Italienskt läder?
Den innehåller inget annat än lite dokument.
Vi har problem.
Vi dumpar bränsle.
–Hur då? –Piloten säger att det inte var han.
Då var det nån annan... Nån som vet vad han gör.
–Är våra gäster verkligen döda? –Stendöda.
Kontrollera bränsleregulatorn, Garner.
–Uppfattat, chefen. –Ferris, kolla så att alla är döda.
Svara, Ferris! – Var är han?
–Jag har inte sett honom. –Om han slöar, så skjut jäveln.
Är du där, Matt?
–Ja, var är du? –Jag har gömt mig.
Akta dig, det kommer nån.
De kollar nog bränsleförlusten. Hoppas vi dumpade tillräckligt.
–Håll dig gömd. –Uppfattat.
Ha alltid en i reserv.
Snyggt.
Fixat, överste.
–Bränslestatus? –Vi når bara till Miami.
Fan! Håll mig underrättad.
Problem, överste?
Passa dig, general. Jag har dåligt manér.
De är döda.
–Är du okej? –Det beror på hur man ser det.
–Låt mig titta. –Håll dig borta!
Vad är det med dig, Matt? Tog din mamma bort snuttefilten för tidigt?
Låt nu de stora pojkarna sköta det här.
–Du kan inte ens stå upp. –Säger du, ja.
–Vi skulle ju inte använda gasen. –Vi har inget val.
Jag har lite luktsalt. Förhopp– ningsvis vaknar piloten av det.
Ferris?
Jag har hittat Ferris. Han är död.
Helvete! Vem är det? – Statusrapport, Garner.
Garner!?
Återvänd hit, mr Dalton. Vi har en fiende ombord.
Är det inte det ena, så är det det andra.
Håll käften!
Quinn här. Har teamet hört av sig?
Då får vi väl anta det värsta. Skicka iväg stridsflygen.
Tänker du döda alla dessa oskyldiga människor, för att hindra en man?
–Det kanske inte behöver bli så. –Teamet har inte fått nog med tid.
Lyssna här. Teamet kan återta planet till dess att stridsflygen når fram.
Lyckas inte det, ska stridsplanen försöka tvinga kaparna att landa.
Och om de vägrar?
Då måste vi skjuta ner dem.
Förbered för start. Starta motorerna. Kursen är fastställd.
Gör klart för start. Ha en bra dag.
Uppfattat.
Kelly?
–Jag hör dig. –Flaskpipen är böjd.
Ta tejpen i min väska och ta med den hit ner.
Var la du den?
Den låg på golvet. Kolla i hörnorna.
–Ta det lugnt. –Skynda dig.
–Där är den. –Bra. Ta hit den nu.
Jag har den.
Hej, lilla sockerpulla.
Upp med händerna och vänd dig sakta om.
Glöm det.
Du har varit skitjobbig.
–Du behöver inte ta med mig. –Varför inte?
Om jag lovar att vara snäll och inte ställa till problem.
Okej, men först ska jag se om du är beväpnad.
–Vad? –Av med jackan.
Och blusen.
Du tog god tid på dig.
Det hade varit bättre, om jag väntat lite till.
Här är tejpen.
Okej. Du sa att de var fem.
En till ner för räkning. Om jag tar den ena, tar du den andra?
Ja då.
Vänta här, tills jag satt flaskan på plats.
Vi återtar planet på min signal.
Det är fröken Sockerpulla, din jävel.
–Öppna väskan. –Där finns inget som intresserar dig.
Jaså?
Öppna den.
–Okej, jag ska öppna den. –Gör det inte, general.
Annars dödar han oss och öppnar den själv. Det är inget bankvalv.
Sitt ner!
Tack.
Okej, var är den?
Här är den.
Alla ska få veta att du var ytterst samarbetsvillig.
Nu kan du glömma din nya fina post.
–Du är verkligen en dum jävel. –Jag vet.
Helvete!
–De håller den nya kursen. –F15–planen närmar sig.
–Snart är det över. –Till vilket pris?
Fanns det en bättre utväg, skulle jag använda den.
Hoppas du har rätt.
Spränger du planet, ska jag se till att du får ångra det.
Verkligheten ser ut så här, Bigelow. Vad som än händer, sitter jag säkert.
Förstår du det? Du vet inte vad som pågår.
Jag ska berätta det, för då kanske du börjar samarbeta.
–Vet du vad en HA–lista är? –Nej.
HA står för hemlig agent.
General Prescott har en CD–rom–
–med bilder, namn och täcknamn på alla våra hemliga agenter.
Alla hemliga operationer går till spillo, om Sykes får tag på CD: n.
Så nu kanske du kan förstå att några människoliv inte är så viktiga.
Heder är ett flyktigt begrepp, eller hur?
Du stal min, jag stal din...
Hur många agenters liv satte du på spel när du gav mig CD–romen?
Nu är det du som är en skamfläck.
Du frågade om jag skulle döda dig. Inte en chans.
Jag vill att du ska leva med det du gjort.
–Vad ska du göra med den? –Den ska komma i orätta händer.
Budgivningen börjar nog med 100 miljoner.
På bekostnad av hundratals agenters liv?
Det är osannolikt.
Agenterna blir tvungna att flytta på sig.
De kommer att försöka gömma sig, och det tar tid att ersätta dem.
Och terroristerna får möjlighet att göra vad de vill.
Gode Gud!
Inser du inte hur många oskyldiga människor som kan dö?
Så är det i krig.
–Statusrapport. –Cockpit är säkrad.
Statusrapport, Dalton.
Dalton?
Helvete!
Inkränktare!
Jag måste berömma dig för din insats.
Om du inte överlämnar dig själv genast–
–stoppar jag syretillförseln till lastrummet–
–så att gisslan kvävs.
Vi får väl se, köttskalle.
De överlever nog inte mer än 30 minuter.
Kom med händerna över huvudet.
–Hörde du? –Ja.
Vad kan vi göra?
Om jag överlämnar mig själv, har du nog en chans att klara dig.
Du måste skjuta killen i kabinen, jag tar den andre.
Det hänger på dig. Jag sticker inom fem minuter.
–Du måste vara där. –Toppen.
–Lycka till, Matt. –Detsamma. Du behöver det.
Beräknad ankomst: 35 minuter. Ändra fomration och byt till 5854.
Inta standardformation och invänta order.
Nu får det brista eller bära.
Där är du ju...
–Jag ger mig. –Händerna på huvudet.
Överste John Sykes... Det borde jag ha förstått.
–Käner jag dig? –Nej, men jag känner dig.
Du är bra. Och oerhört uthållig.
Inga trick, ta av mikrofonen.
Sätt dig innan du ramlar.
Namn och förband?
Matt Marshall. Förbandet är hemligt.
Givetvis.
Stå stilla...
Flight 777 i sikte. Vi närmar oss i formation Delta.
Du har väl inte lust att överlämna dig själv?
Vilken galghumor. Synd att du står på fel sida.
Det råder delade meningar om det.
Vilken duktig robot. Du lyder order–
–utan att ens tänka på hur den dolda dagordningen ser ut.
Sån var jag också en gång, men jag blev klokare.
Ja, när jag tittar min omkring, ser jag att du är verkligt smart.
Vad fan...?
Vi har objudna gäster, överste.
Flight 777, ni är omringade av USA: s luftvapen.
Sänk landningsstället, annars aktiverar vi våra missiler.
De kräver att vi överlämnar oss. Vad ska vi göra?
Du slipper aldrig undan, Sykes.
Som om de skulle döda alla ombord.
Du säger ju att vi dödat hundratals oskyldiga människor.
Vad gör några till för skillnad?
Nej, du ska då inte överleva.
De tänker skjuta ner oss. Vad ska vi göra? Överste!?
Flyg planet, annars skjuter jag huvudet av dig.
Kelly? Tack och lov.
Nej! Skjut honom inte. Jag vill ha kräket levande.
Det är en order!
Visst.
Vakta honom.
Rör han sig, så skjut honom. Oavsett order.
–Är ni oskadd? –Var är kaparna?
–Döda eller tillfångatagna. –Vem är du?
Han är med mig. – Har du...?
Det är under kontroll.
Du borde landa planet fortast möjligt, F15–planen menar allvar.
–F15? –Jag skulle precis säga det.
777, sänk landningsstället.
Detta är flight 777...
–Är du med dem, din jävel? –Tio miljoner dollar gör underverk.
Du sköt precis piloten!
Det är faktiskt inget problem. Farväl.
Ta rodret.
–Nu, då? –Kolla höjdmätaren.
–Vad står det? –10,765.
Vi måste ner till 8 000 fot. Vi har ont om syre.
Vi måste ner, så att vi kan andas. Sänk rodret några grader.
Okej, vi närmar oss 8 000 fot.
Aktivera autopiloten.
Klart.
Bra gjort.
Matt!?
Lämna mig inte.
Jag är kvar, soldaten, du då? Du är en riktig kämpe.
Ska vi avsluta det här man mot man?
Ska du inte leta efter mig? Vad säger du, soldaten?
Försök hitta mig.
För jag hittar dig.
Det får vi väl se.
Nighthawk 1 här. De lyder inte order.
–Aktivera missilerna. –Uppfattat.
Detta är Nighthawk. Missilerna är aktiverade.
Invänta order.
En simpel flygvärdinna?
Akta dig nu, så att du inte blir skjuten.
Förlåt mig! Gjorde det ont?
Tack för erbjudandet, men jag har redan fått en aperitif.
–Det hänger en man utanför planet. –Följ upp det.
Kom igen!
Hallå? Är det nån där?
Missilerna är aktiverade.
Skjut ner planet.
Flight 777 här. Är det nån där?
–Avbryt uppdraget! Hör ni mig? –Uppfattat. Uppdraget avbryts.
–Dulles flygledartorn. Vem är det? –Kelly Young, jag är flygvärdinna.
–Var är piloten? –Han är död. Alla är döda!
Jag måste veta er höjd. Kolla höjdmätaren på höger sida.
Det står 10 000 fot.
–Hur ser flygrutten ut? –Vi omdirigerar de andra planen.
Du sitter på min plats.
Okej. Kolla hur mycket bränsle du har, Kelly.
–1 100 kilo. –Det är lite. Vad har hänt?
Lång historia. Kan du ta ner mig?
Självklart fixar vi det. – Var är hon?
Georgia. Hon kan landa i Atlanta.
Ring och säg att hon är på väg.
Skicka en insatsstyrka till Atlanta. 747:an ska omringas.
Jag vet fortfarande inte vad som händer. Ja, gör det fort.
Ja, vi tar tar ner henne. Bra.
John Simpson i Atlanta. Jag ska ta ner dig.
Jag ligger på 8 000 fot.
Bra. Hör här, Kelly. Du måste lyssna noga på allt–
–som jag säger. Dra rodret mot dig, men inte för snabbt.
–Okej, planet är upprättat. –Du är duktig, Kelly.
Du har bra kontroll över planet. Flygplatsen är redo att ta emot dig.
Men du måste ändra kurs.
Hur då?
Framför dig finns det en knapp som det borde stå 619 på.
Du måste vrida rodret åt babord tills det står 502.
Man skulle kunna tro att du är pilot, Kelly.
Tack. – Kursen är 502.
Perfekt. Räta upp planet.
Bra.
Nu är du på rätt kurs. Det är inte många kilometer kvar. Håll kursen–
–och gör dig redo för inflygningen.
Matt!
–Hur går det? –Jag ska landa planet.
Det klarar du, det vet jag.
Matt!
–Vem pratar du med? –En i räddningsmanskapet.
–Är du redo för att landa? –Nej, men låt inte det hindra oss.
Det finns en sockel mellan dig och andrepiloten.
Du ska dra den stora spaken halvvägs bakåt–
–medan du trycker fram rodret lite grann.
Vad händer?
Öka farten!
Tryck spaken framåt.
Perfekt!
Tryck fram rodret lite till.
Landningsbanorna är evakuerade. Räddningspersonalen är beredd.
–Hon landar på bana 12. –Bra.
–Är du där? –Med nöd och näppe.
Bra! Landningsbanan borde ligga framför dig.
Det ser bra ut, Kelly. Håll planets position.
Klaffarna. Spaken till vänster.
Nu!
Klaffarna!
Bra, Kelly. Dra nu gasreglaget bakåt, så hårt du bara kan.
Ja!
Fan, vad jag är bra!
Du klarade det!
Välkommen till Atlanta.
Vi klarade det.
Du där! Var fan är min mobiltelefon?
Jösses, kvinna.
Om du inte blir bättre snart, så slår jag dig nästa gång.
Jag kanske gillar det.
Det var en sjujäkla landning.
Simpson! Tack.
Jag hade inte klarat det utan dig.
–Vi har nåt till dig. –Får jag se.
Den klär dig.
Tack, men jag tror inte att jag ska flyga mer.
Få i väg honom.
Då så... vi ses.
–Nästa gång ses vi på marken. –Överenskommet.
Text: Anna–Karin Strobel SDI Media
Ansvarig utgivare: Mats Davidsson